Se det! Se lige det forbandede vejr! Regn, regn, regn.
Lad os stemme i med "The Old Umbrella Man" og synge...
Du bevæger læberne, når du læser. Vidste du det?
Det er tegn på, at man læser dårligt eller trægt.
Man kan faktisk sige, at bevæger man læberne, når man læser -
- er man retarderet. Er du klar over det?
- Hvad sagde De? - Det regner. Kig på vinduerne.
Hvad handler den om?
Reginald, hvorfor er den så god? Hvad handler den om?
- Det har De spurgt om 100 gange. - Ja, og nu spørger jeg igen.
Ja, altså...
- Du godeste! - Det er svært at sige.
- Hvis ikke du ved det nu... - Mord.
- Drab og den slags. - Det håber jeg.
- Og kvinder. Løsagtige kvinder. - Der kan man bare se.
Dem kunne vi godt bruge et par stykker af her.
- Men... - Men hvad?
Ikke alle er det. Flere er spioner, men må dyrke sex med kunderne.
- Er det et bordel? - En natklub.
- Fortsæt, det har jeg forstået. - Nogle af dem er nazister.
Andre er... det ved jeg ikke.
- Fodboldspillere? - Hold dog op!
Det var da helt tydeligt. Du fik hele handlingen i en nøddeskal med.
Meget koncist og letforståeligt.
Med dit intellekt kan du altid få job hos "Det bedste".
Har De ikke behov for noget, mr. Hall? Skal De have et bækken?
- Det er længe siden, De har skidt. - Hold op, det er upassende.
Sygeplejerskerne kommer med piller. Bed den søde om at få et bækken.
På et tidspunkt skal De vel skide. Deres røvhul er jo ikke syet sammen.
- Skal jeg kalde på hende? - Hold bøtte, det er krænkende.
- Bøtte? Det er en mund. - Og den er grov.
- Undskyld? - Ikke mere. Ti stille.
Må jeg så godt læse videre?
- Det må være en god bog. - Ja, når jeg får lov at læse.
- Det er ikke samme bog, vel? - Han læser langsomt.
Men jeg afbryder ham jo også. Jeg er så snakkesalig.
- Hvad hedder den, Reginald? - "Den syngende detektiv".
- Af P.E. Marlow? - Ja, det hedder fisteren.
Du ved godt, at han ligger her, ikke? Han ligger her på afdelingen.
- Hvad? Hvem gør det? - Mr. Marlow derhenne.
P.E. Marlow, han har skrevet den bog.
- Den stakkel, der ryster hele tiden? - Sådan siger man altså ikke.
- Nej, sengen ved siden af. - Den er tom. Er han usynlig?
Han er til behandling lige nu. Men det er ham.
- Ham? - Ham den højrøstede med huden?
Du kan da spørge ham, hvordan bogen slutter, Reginald.
- Det ved han garanteret ikke. - Men jeg vil da godt tale med ham.
Der kan man bare se!
- Vend dig dog om mod baren! - Tænk på, hvad du siger.
Vend dig om, så er du sød.
Tak.
De to deroppe... En, der kigger herned, en, der kigger væk.
Sådan arbejder efterretningstjenesten.
Hvad har de i kikkerten? Pas på.
Kom nu, kom nu, skyd ham nu.
Bartenderen blinker til mig. Han tror, jeg er bøsse. Skyd ham.
"Han pressede fingrene -
- krampagtigt mod halsen."
"Blodet bankede -
- og sprøjtede ud..."
Væk!
- For sent. - Nej, til tiden.
Det er besøgstid. Læg bogen væk nu.
- De skyder den forkerte. - Hvad? Nå, i den forbaskede bog.
Læg den nu væk. Læg den væk. De besøgende vælter ind.
Man kan lugte verden udenfor på deres sko, ikke sandt?
Jeg var lige ved at begynde at drømme. Jeg gled væk.
- Hvortil? - Tilbage til skolen.
- Åh nej, en af dem. - Ja, en af dem.
De drømme hader jeg. Jeg har aldrig kunnet navnet på Islands hovedstad.
- Reykjavik. - I drømmen, mener jeg.
- Hvad laver du her? - Straffer mig selv.
- Du ser... godt ud. - Lad være med at sige sådan.
- Hvordan? - Som om jeg er din fjende.
Det er ikke noget, jeg bilder mig ind. Du har noget i tankerne.
Du har helt klart gang i noget.
- Det må have med penge at gøre. - Fortsæt endelig. Det er spændende.
- Mine penge. - Du har ikke nogen penge.
Måske ikke de gammeldags, foldelige portrætter af Hendes Majestæt.
Faktisk heller ikke mønter. Men jeg har aktiver.
Din lejlighed. En fugtig kælder. Det er meget moderne nu.
- Og mit arbejde. - Ja, naturligvis.
Mine fire kriminalromaner. Hvoraf tre ikke bliver trykt mere.
- Og filmmanuskriptet. - Hvilket filmmanuskript?
- Bingo! - Hvad taler du om, Philip?
Prikken over hvert eneste stregen i alle "t'er" og kommaerne.
- Med mine egne hænder. - Philip!
Troede du, jeg kunne glemme det?
Jeg skrev det manuskript for ti år siden.
Da jeg var på ferie og havde skrå hæle på skoene.
Det ved jeg jo ikke noget om, vel? Det var længe før, du traf mig.
Hvad er det for et filmmanuskript?
"Den syngende detektiv".
Sådan! Nu er det færdigt!
Det var sandelig også på tide.
"'Den syngende detektiv'. Et manuskript af Mark Finney."
Jeg har ikke skrevet på maskine længe.
Og det her apparat... man skulle tro, det kunne lave en en drink.
- Det gør jeg. Vil du have en drink? - Hvorfor ikke?
Nu har vi det på diskette, så kan vi destruere den gamle skotøjsæske -
- og lave alle de kopier, vi skal bruge.
- Is? - Ja.
Nu leverer vi det.
Men du må få Marlow til at give mit firma rettighederne.
Det er helt afgørende. Det er det vigtigste.
Han skal skrive under, så sælger jeg til Medro Film.
Og så tjener vi en halv million plus det løse.
Skål! Ikke dårligt, hvad?
Skål.
- Men han skal skrive under. - Ja, ja.
Nicola...
Kan du ikke være rarere ved ham? Du ved...
Sødere og love noget mere?
- Du mener hive op i kjolen? - Nicola...
Du ved ikke, hvor besværlig han kan være.
Besøg ham i aften og vær sød.
Hvad taler du om? Hvilket manuskript?
- "Den syngende detektiv". - Er det rigtigt?
Det ligger i en skotøjsæske i skabet i lejligheden.
Nå, det!
Du godeste. Ja, det.
Er det de papirer, jeg tror, det er, har du smidt dem ud.
- Har jeg smidt dem ud? - Ja, hvis det er dem...
- Ja, dem i skotøjsæsken. - Dem i skotøjsæsken?
- Det ved du udmærket godt. - Nå, men...
Hvad kommer let, går let.
- Var der kun det ene eksemplar? - Selvfølgelig.
Skidt med det.
- Hold da op... - Hvad?
Den måde, du sidder på, den måde, du...
- Nej, det er fra en sang. - Du og dine sange.
Banaliteter tilsat rytme.
- Gør det ondt, hvis jeg klemmer til? - Ja...
Stakkels skid. Men du har fået det bedre.
- Hvordan det? - Din hud.
Måden, du bevæger dig på. Jeg kan se store forbedringer.
Bortset fra... at jeg er ved at blive gal.
- Hold dog op. Hvad mener du? - Jeg er ved at blive tosset.
Jeg er ved at gå fra forstanden. Blive skør.
Sindssyg, få pip. Det er sådan, jeg mener.
- Vil du tale om det? - Sex.
Det er det, det handler om. Sex og løgne.
Du har været syg for længe. Simpelthen.
Jeg vil i seng med dig igen.
- Philip... - Med et stort spejl på siden.
Så jeg kan vende mig og kigge på mig selv imens.
Så når det sprøjter ud af mig, kan jeg vende mig på siden -
- og spytte mig selv i ansigtet.
Du godeste, Philip!
- Det er da en forbedring, ikke? - Hvad?
At spytte på mig selv.
For nogle uger siden ville jeg med glæde have spyttet på dig.
- Vorherre bevares! - Ja, og også på ham.
- Hvad vil du gøre ved de følelser? - Det ved jeg ikke.
Skrive seriøs litteratur. Eller gøre noget meningsløst.
Hvem er de to? Hvem er de?
Det ved jeg da ikke. Hvorfor skygger de dig?
- Paranoia. - Hvad?
- Jeg er virkelig paranoid. - Så er alt, som det skal være.
Folk begynder at lægge mærke til os. De kigger på os.
Så lad dem. De er alligevel også syge alle sammen.
- Tror du, det er ham? - Det siger sygeplejersken.
- Skal vi gå hen til ham? - Når hun er her? Du må være skør.
- Vi kan jo ikke stå her. - Hvorfor ikke?
Det er det eneste, vi gør. Vi står bare og venter.
- Det må vi jo så gøre noget ved. - Hvad?
Har I brug for hjælp?
- Har vi? - Nej tak, frøken.
Vi har set det, vi skal se. Lige nu i hvert fald.
Kom, så går vi.
Vi må... hellere gå.
Sygeplejerske!
- Ved De, hvem de to var? - Aner det ikke. Men de var spøjse.
Her kommer nogle mærkelige mennesker. De er ude efter medicin.
Jeg vidste, der var noget ved dem. Så du, hvordan de var klædt?
- Hvorfor var de interesserede i mig? - Var de det?
- De stirrede på mig. - Måske...
- Tal mig nu ikke efter munden. - Nej, selvfølgelig ikke.
Drik det her.
Nej, ikke spytte det ud. Sådan, lidt mere...
- Mr. Tomkey...! - Her er virkelig spændende at være.
Kan vi ikke få dig ud herfra, nu hvor du tjener nogle penge?
Du havde selvfølgelig ret. Jeg er her af en årsag.
- Undskyld. - Fortsæt.
Jeg ville gøre rent i din lejlighed. Alle dine blomstervar døde.
Der var mug på nogle af dine... Du lever helt forfærdeligt, Philip!
- Du har åbnet mine breve, ikke? - De fleste er fra "Det bedste".
Du må ikke røre mine prisbelønnede numre.
Og... ja, så har jeg åbnet et brev. Undskyld.
- Om "Den syngende detektiv"? - Fra et filmselskab.
- Hvem? - "Featherwheel".
- Hvem driver det? - En, der hedder Finney.
- Kender du ham? - Har aldrig hørt om ham.
- Hvordan kender du ham ikke? - Pengemæssigt.
Min agent siger, at de forsøger at komme ind i filmbranchen.
- Har du brevet? - Ja, jeg har det med.
- Og firmaet er i orden? - Sådan virker det i hvert fald.
- Og jeg får penge med det samme? - Det står der.
- Hvem skal lave filmmanuskriptet? - Det skal Finney selv.
Alle fjolser, der kan holde på en kuglepen, tror, de kan skrive.
- Tag dog pengene og forsvind. - Måske har du ret.
Jeg regnede ikke med at se dig igen.
Jeg har... jeg har ikke lyst til at gå.
Nej... det har jeg, men alligevel ikke.
Troskab har aldrig været din stærke side.
Jeg prøver ikke at være ondskabsfuld.
- Jeg savner dig. På en måde. - Hvad?
Det gør jeg faktisk. Til min store overraskelse.
Du... kom herhen.
Hvad er der?
- Kan vi godt trække gardinerne for? - Hvorfor?
Gæt.
- Det tillader de ikke her. - Så se at blive rask. Hurtigt.
- Hvad foregår der, Nicola? - Hvad mener du?
Hvorfor er du så sød?
- Jeg har ændret facon. - Ja, men hvorfor?
- Begynd nu ikke på det der igen. - Nej, nej.
- Lykkedes det dig, spørgsmålstegn. - Nemlig, udråbstegn.
- Skrev han under, spørgsmålstegn. - Han skrev under, udråbstegn.
Du er en perle, udråbstegn.
Han er et morbidt væsen, udråbstegn.
Han er et morbidt væsen, og han tror, at jeg kommer tilbage til ham.
Hvad laver han? Hvad gør han ved mor?
- Hvad laver vi, Ray? - Mor! Mor! Mor!
Hvor lang tid tager det?
Vi hygger os jo bare lidt, ikke?
Regnen falder, solen skinner, vinden blæser, og sådan er det.
Vi bliver ramt af alt muligt, og det har intet med os at gøre.
En, man kender, rejser eller dør.
Man kommer sig efter sygdom, bliver gammel og mindes eller glemmer.
Og hele tiden breder der sig over alt et tag ud over os.
- Hvilket tag? - Ting, som de er.
Skæbnen. Skæbnen. Upersonlig, ufornuftig, uinteresseret.
Regnen falder, solen skinner, vinden blæser.
En bus kører op på et fortov og dræber et lille barn.
Jeg tror ikke på noget system eller nogen religion. Jeg tror bare, at...
Det her er meget, meget kedeligt... Jeg tror bare, at vi af og til -
- oplever noget, vi ikke kan forudsige, ikke kan styre -
- ikke kan forstå -
- ikke kan... ikke kan flygte fra: skæbnen.
Hvorfor ikke? Det er bare et ord.
Uheld. De siger skæbnen, jeg siger uheld.
Kald det, hvad De vil. Der er ikke en skid at gøre ved det.
Fremskridt.
Det afhænger af, hvor man står, når bomben falder.
Måden, De bevæger hovedet og kroppen på, når De fortæller.
Og de friske pletter. Deres hud har godt af behandlingen.
Det beror på noget biokemisk. Det har intet med mig at gøre.
- Har De prøvet at rejse Dem? - Ved det træ, jeg faldt ved?
- Har De prøvet at stå op? - Ja. Jeg faldt.
- Har De prøvet at holde en kuglepen? - Ja.
- Jeg skrev et helt ord. - Flot!
- Et helt ord. Fire hele bogstaver. - Det virker måske ikke af så meget.
Javel, så. Et ord på fire bogstaver.
De skal være skarpere. Jeg troede, De var et lyst hoved.
- Kun hvis jeg får en lighter. - Blev vi lidt stødt?
- Det er muligt, De har ret. - Rolig, De er kun et menneske.
Det, der under mig, er den glæde, De opnår ved det.
- Folk er jo forskellige. - Fysisk gør De fremskridt.
- Det kan selv en læge se. - Men er De stadig skuffet overting?
Ikke det fjerneste. Jeg er ligeglad med ting.
- Kan De ikke lide ordet "ting"? - Der er mange, jeg ikke kan lide.
- Som for eksempel? - For eksempel at "daske".
- Andre? Er der andre ord? - Jubi, vi skal lege!
- Hvis De har lyst. - Ordlege. Som "Scrabble".
- Nej, jeg siger et ord og De... - kommer med en association?
- Med det samme. - Pulverkaffe.
Vi er ikke begyndt endnu.
- De skal svare uden at tøve. - Det gjorde jeg jo.
- Doktor. - Charlatan.
- Skal vi gøre det her, skal vi... - være enige om legens betydning.
- Den har ingen diagnostisk værdi. - Fint.
- Væg. - Tom.
- Vilje. - Panser.
- Sort. - Magi.
- Kam. - Honning.
- Blondine. - Skat.
- Penge. - Lort.
- Fisk. - Jesus.
- Gud. - Læge.
- Guardian. - Trykfejl.
- Sun. - Bras.
- Dem. Jeg. - Jeg. Tarzan.
- Ben. - Elleve.
- Arme. - Bomber.
- Hænder. Gonoré. - Gonoré. Løsagtighed.
- Løs. Gratis. - Stramt. Gave.
- Taxa. Tog. - Bus. Røg.
- Dronning. Konge. - Bøsse. Skak.
- Ung. - Grøn.
- Gammel. - Cliff Richard.
- Flyve. Flyde. - Styrte. Krog.
- Drømme. - Vågne.
- Sove. - Lyve.
- Politikere. - Løgn.
- Fortælling. - Løgn.
- Forfatter. - Løgner.
- Dom. - Fængsel.
- Bur. - Skole.
- Tænde. - Cigaret.
- Lunge. - Fisk.
- Flugt. - Skat.
- Pligt. - Bluff.
- Kan ikke. Tin. - Kan. Stift.
- Søm. - Kors.
- Lidenskab. - Falsk.
- Kvinde. - Knald.
- Knalde. Jord. - Smuds. Død.
- Start. - Stop.
- En leg. - Tror De det?
Det kaldte De det, og det var vi enige om. Ingen diagnostisk værdi.
Slet ikke nogen? Overhovedet ingen?
- Det er jo bare ord. - Ja, det er det bare.
- Jeg tror ikke, jeg kommer mere. - Nej?
Hvorfor ikke?
- Pligt. Kan ikke. - Bluff Kan.
- Tin. - Stift.
- Lidenskab. - Falsk.
- Kvinde. Knalde. - Knalde. Smuds.
- Smuds. - Død.
- Skal De stadig have hjælp? - Det er jeg bange for.
- Tomater. De spiser Dem stadig. - Nej da.
- Hold Dem fra dem. Det er kernerne. - Javel.
Så er han tilbage, Reginald. Skribenten.
Han er vendt tilbage til dette lille paradis, hans oase.
Gabehovedet. Din såkaldte forfatter.
Man skulle ikke tro det, vel?
Der er meget, jeg ikke havde troet.
Hvornår kommer jeg til at føre en ordentlig samtale igen?
Han ligner ikke en, der har skrevet sådan en bog her.
- Der kan man bare se. - Hvad kan man se?
- Skal jeg gå over og tale med ham? - Som du gør med mig?
- Og fortælle ham, at bogen er god. - Spørg ham dog, hvordan den ender.
Og hvornår.
Kors.
- Lidenskab. - Falsk.
- Kvinde. Knalde. - Knalde. Smuds.
- Smuds. - Død.
Banke, banke, banke.
Mund sjaskvåd og slap mod mund -
- tunge raser mod tunge -
- lem støder mod lem. Hud gnider mod hud.
Ansigter trækker sig sammen i et hjælpeløst lystent blik.
Organer spytter lugtende pletter og klistret sved ud.
Det er den svedige farce, vi bliver til i.
Velkommen!
Hvem spreder du nu ben for, din rådne sæk?
Afskyr du ikke at skulle lægge dig og lade en fremmed trænge ind i dig?
Din modbydelige sæk!
Floden ser ud, som om den er lavet af tjære. Fuld af skidt.
Din modbydelige, lille sæk! Din beskidte luder!
Din hjerteløse kælling! Kom her, Nicola!
Undskyld. Det var ikke mig, der brugte de ord.
Det er ikke noget, jeg vil, men bagefter føler jeg altid...
Eller jeg føler mig næsten altid... Tag det ikke personligt.
Der er jo alle mulige slags.
Hvorfor har du tøj på? Er der noget galt med dig?
Floden ser ud, som om...
- Floden... - Hvad er der med den?
Floden ser ud, som om den er fyldt med tjære. Fuld af skidt.
Hvad havde du regnet med? Badeskum?
- Væmmes du ikke ved dit arbejde? - Det afhænger af personen.
Afskyr du ikke at skulle lade en fremmed trænge ind i dig?
- Skulle jeg da gøre det gratis? - Nej da.
- Det tager jo ikke ret lang tid. - Tror du virkelig på det?
- Var det ikke det, du ville have? - Jo.
Kæmp bessefar, kæmp.
Nej... hør lige... hør lige...
Du er en god dreng.
Du passer på din mor, ikke?
- Du trives ikke her, hva'? - Ikke "hva"' men "vel"?
Men gør du det, hva'?
- Du er en meget stædig dreng. - Ja, det er jeg.
- Jeg ved ikke, hvor du har det fra. - Far.
- Nej. - Far.
Jeg ville ønske, det var sådan. Men sådan er han ikke, Philip.
Ved du godt det?
- Hvornår kommer han, mor? - Det ved jeg ikke.
- Jeg vil hjem til far og træerne. - Glem de skide træer!
Nej. Egen og elmen og bøgen og asketræet.
Egen og elmen og bøgen og asketræet.
- Egen og elmen og bøgen og... - Skal du have en flad? Stop så!
Det gjorde ondt i armen. Du ramte såret.
- Dit hvad? - På min arm.
- Må jeg se? - Det er ikke noget.
- Hvornår er det sket? - Det ved jeg ikke.
Jeg smører noget salve på det, når vi kommer hjem.
Vi må hellere vise far det. Vi må hellere vise far armen.
Hold nu op, Philip! Du gør mig...
For sidste gang! Hold bøtte med det. Hold bøtte!
- Hvornår kommer han så? - Han kommer ikke!
Mor? Hvorfor?
Hør nu her, Philip...
Hør nu her...
Er det på grund af det, manden gjorde ved dig i skoven?
Det, du gjorde med mr. Binney, Marks far?
- Hvad mener du? - Han lå oven på dig.
- Hvad? - I bollede.
- I bollede! - Philip!
Philip! Kom tilbage!
Philip!
- Hvem dræbte hende så? - Hvad? Hvem?
- Hende luderen, de hev op af floden. - Hvad taler De om?
- Deres bog. - Hold da fest! En læser.
- De tilhører en truet dyreart. - Er De morsom?
Nej da. Slet ikke.
Tænk, at De har skrevet den, jeg læser den, og nu er vi begge to her.
- Meget morsomt. - Men den er god.
- Rigtig god. - Tak.
Man kan godt mærke, De er forfatter. Alle de bandeord...!
Forfattere, der før valgte gode ord, bruger nu kun andre ord.
Gør de?
Sangen...
"Anything Goes".
Sådan er det i dag.
- De fortæller mig det ikke, vel? - Hvad?
- Hvem der dræbte pigen? - Et svin.
Hvilken et af dem?
Det finder De kun ud af ved at læse den.
- Nå, men held og lykke. - I lige måde.
- Vi kan sludre en anden gang. - Ja, en litteratursnak er altid rar.
De ligger garanteret og tænker på mord hele dagen.
Ja.
Ja, det gør jeg-
Hvem dræbte hende så?
Hende luderen, de hev op af floden?
Hvem gjorde det? Hvem?
Hvem gjorde det? Fortæl mig det.
- Mark Binney. - Nej, frøken, det var det ikke!
- Jeg så ham. - Nej, det passer ikke.
- Er du sikker på, at du så ham? - Ja.
- Det kan han ikke have gjort! - Er du helt, helt sikker på det?
- Ja, frøken. - Hvor så du ham? Hvad lavede du?
Jeg stod i døren. Jeg gik tilbage efter skole, frøken.
Jeg ville sætte et nyt flag op på det store kort. Ved Berlin.
Der er russerne nu. De bryder snart igennem.
- De er der snart, men.. - Vi kunne sætte deres flag i.
Da jeg kom tilbage, var han her. Jeg så ham.
Det kan han ikke have gjort! Det var ikke mig, frøken.
- Hvad var det, du så? - Han lavede, frøken.
Stille, alle sammen!
- Sådan siger man ikke, Philip. - Han lavede stort på bordet.
Det gjorde jeg i hvert fald ikke!
Mark Binney.
Kom optil katederet.
Kom her!
Philip, Du kan godt gå ned og sætte dig. Indtil videre.
Tak, Philip.
Det var ikke mig. Det var det altså ikke.
Det får vi at se. Ikke sandt, min dreng?
Vi finder ud af det, ikke sandt?
Vi finder ud af det, om det så skal tage resten af dagen.
Det var ikke mig. Det var det altså ikke!
Der kan du se, Reginald!
De går altid derover først. Ni gange ud af ti.
Er det retfærdigt?
Reginald? Synes du, at det er retfærdigt?
Te, kaffe eller Ovaltine?
- Er vi blevet døve? - Undskyld?
- Te, kaffe, eller Ovaltine? - Kaffe.
- Tak... - Kaffe, tak.
Nu kan De snart bruge en almindelig kop.
- Hvis De anstrenger Dem lidt. - Tak...
- Hvad? - Sig "tak".
Te, kaffe eller Ovaltine?
Vi tager Ovaltine.
Sig "tak".
Pyt.
Røvhul!
- Morer vi os? - Det her afsnit er sjovt.
- Er det ikke en thriller? - Jo.
- Hende luderen i floden... - Hvem?
- I bogen. - Ja?
Det er slet ikke hende!
Jeg kan se det for mig. Jeg er helt med.
Tror I, jeg troede på det? Det tror hun, jeg gjorde.
Og se, hvad der sker. Se, hvad jeg gør.
Måtte hendes tyvagtige og ondskabsfulde sjæl rådne op.
Sygeplejerske!
Vil De ikke nok komme? Sygeplejerske!
Din store, fede, dumme kælling. Store dumme ko. Jeg gør i bukserne!
Sygeplejerske! Vågn nu op, så er du sød.
Din forbandede kælling, din fede ko!
Sygeplejerske!
Her! Herhenne!
- Hvorfor sover De ikke? - Jeg skal bruge bækkenet.
- Kan De ikke hente det selv? - Jeg skal blive i sengen. Hjertet.
Vær nu sød. Jeg er virkelig trængende.
- Har De noget med hjertet? - Ja!
- Hvad er der galt? - Se nu bare. Nu har De vækket alle.
Nu skal jeg hente det til Dem. De behøver ikke at larme sådan.
Undskyld, men jeg...
- Hvad foregår der, mr. Hall? - Det er din skyld, min dreng.
Du har vækket os alle sammen ved at skære tænder.
Skynd dig nu. Nattevagten er meget vred på dig.
Hende skal man holde sig på god fod med. Hun er virkelig vred.
Det kan man se i hendes øjne.
Reginald?
Det skal nok blive godt altsammen. Og alle skal nok få det godt.
Alting skal nok gå i orden.
- Vi skulle ikke være flygtet. - Hvad skulle vi ellers have gjort?
Hvordan er vi...?
Hvorfor lige her?
Hvad laver vi her?
Måske er vi... jeg mener...
- Måske er vi... - Spørgsmålet er...
- Hvad?
Vil vi kunne se skoven for bare træer?
- Her? Det tror jeg ikke. - Philip?
- Hør! - Hvor er du, Philip?
- Kom nu frem, min ven! - Alle leder efter ham. Overalt.
Den satan!
Philip? Hvorfor svarer du ikke?
Hvad foregår der?
Philip!
Hvor er du?
Philip!
Tekster: Rie Sommer PrimeText International
Tekstadmin.: www.primetext.tv PrimeText International